Нека не се караме. Моля ви.
Единствената причина да сме заедно е, че има само една кола.
Затова нека да стигнем там, пък макар и последни.
Както и да завърши днешния ден, аз никога няма да забравя...
как ме ударихте, когато дори не ви гледах.
Да.
Ръсел!
Защо се влачиш така? - До гуша ми дойде от теб.
Ако беше обърнал по-бързо, досега щяхме да го настигнем.
Ще си затвориш ли устата? - Ръсел! Там!
Това е Ръсел и Mr. Hawthorne!
Спрете ги! Хванете ги!
Пак ли почвате?
Бързо! Дай газ Надуй клаксона, тъпако!
За какво са ти притрябвали?
Трябва да ги настигнем! Изоставаме!
Силвестър! Мамо! Силвестър!
Не ги оставяйте да ни избягат!
Този пък какво се е разбибипкал?
Сигурно е някое магистрално говедо, коeто си мисли, че...
Какво? - Какво?
Трябва да те питам нещо за мама! Ръсел, чакай!
Това е братът на жена ми. - Какво прави тук?
Внимавай с него. Той е откачен.
Ще ми паднете вие... момчета, страшно ме ядосахте!
Сега вече наистина ме ядосахте!
Стойте!
Ръсел, ако не спреш, ще те убия! Предупреждавам те, отбий и спри!
Спри ти казвам!
Добре, сам си го търсиш.
Ръсел, само да ми паднеш в ръчичките...
Какво правите?
Казах да спрете! - Полудя ли?
Ще се пребием! - Спрете!
Не разбра ли какво ти казах? Спри тази кола!
Само да ми паднеш, Ръсел... Ще те убия!
Да не си луд!
Никога не съм виждал такава банда откачалки.
Налетя направо върху него и изхвърчаха от пътя.
Хайде, излизайте оттам! - Този е превъртял тотално!
Какво се опитваш да направиш? Да ни убиеш?
Какво си направил на майка ми? - Нищо не съм направил...
Давай!
Какво си й направил? - Нищо! Нека да ти обясня!
Ела тук.
Тя ми се обади. По телефона.
Това, което ми каза, беше толкова ужасно, не е за вярване!
Вярно ли е всичко това? - Не е вярно.
Всичко това е лъжа! Не е вярно.
Вярно е! - Чуй ме сега!
Англичанин ли си? Отговори ми! Да или не?
Да. Това е факт. Такъв съм. Не харесваш англичани?
Този мъж е англичанин.
Тя ми каза, че ти и този англичанин... Ще те убия!
Какво сте направили на майка ми?
Емели! - Мамо!
Защо не ме изслуша? Защо просто не млъкна...
и не ме изслуша какво ти обяснявам?
Този тип е напълно изперкал!
След няколко минути ще са на позиция.
След няколко минути ще сте на позиция, момчета.
Добра работа, полковник. - Благодаря.
Защо просто не свалим самолета?
Никой от тези хора не подозира...
че са били през цялото време под наблюдение.
Никой от тях никога не ме е виждал.
Никой от тях не ме познава...
затова ще действам сам.
Веднага, щом като се приближа, ще ви дам сигнал.
И когато получите сигнала...
не искам да има нито един полицай поне на миля от мен.
Ясно? - Ясно.
Хич няма да съм доволен, ако видя друг полицай.
Честна дума.
Аз исках да спрем. И аз, и жена ми искахме да ви вземем.
Но тъщата.. Тя ни накара да ви подминем...
Каквото и да кажеш за твоята тъща...
няма нужда да се оправдаваш пред мен.
Разбираш ли ме?
Защото ако тя беше звезда в долнопробен филм на ужасите...
аз щях да го повярвам.
Ей!
Това е той!
Само да те хвана, ще те убия! Ще те убия, чуваш ли!
Проклет разбойник!
Твой познат ли беше?
Аз ще карам. Всичко ли е готово?
Всичко, шефе.
Готово ли е всичко?
Да, сър. От летището съобщиха, че са започнали приземяването.
Чудесно.
Какво има, шефе? Забравили сте нещо?
Не. Мисля, че нищо не съм забравил.
Сега, трябва да знаете нещо по въпроса за спирачките...
Сега ще ви обясня. Един момент само.
Какво по дяволите става с този кабел?
Изчакайте секунда.
Какво беше това?
Момчета, слушайте.
Запазете спокойствие. След минутка всичко ще е свършило.
В смисъл - ще свърши добре. Кураж, момчета.
Ние сме с вас през цялото време.
Правим всичко каквото можем за вас.
Само не си изпускайте нервите, да не направите някоя глупост.
Запазете самообладание. Това е всичко, което ви трябва.
Спокойно, момчета. Спокойно!
Не чак толкова спокойно, идиот!
Нагоре!
Не се притеснявай. Спокойно.
Какво е това? Какво е това там?
Добре. Това е цимент. - Какво? Чакай малко!
Какво правиш, Бенджи?
Искаш да ми изкараш акъла? - Не!
Обаче успя!
Само няколко пръчки динамит, голяма работа.
Мислиш, че ще вдигнат голям шум? Едно БУМ и готово.
Давайте напред!
Кормилото наляво!
Много е ниско! Вдигни нагоре!
Не! Наляво!
Не! Нагоре!
Помощ!
Аз съм полковник!
Помощ!
Свалете ме!
Никога няма да се приземим, никога няма да успеем.
Как така няма да успеем? Не се вцепенявай!
Бенджи, не се вцепенявай!
Това вече ще подейства.
По дяволите, ела на себе си! - Ти ме удари!
Чакай малко.
Спуснахме се.
На земята сме! - Ура!
Само малък шум. И то далече, чак там.
Натискай спирачките.
Добре. А те къде са?
Бенджи! Внимавай, ресторант!
Приземихме се! Хайде.
Хайде, бързо.
Тръгвай, бързо. - Ами той?
Зарежи го. Линейката сега ще дойде.
Да изчезваме оттук.
Такси!
Ужасно бързаме. Знаете ли къде е State Park ?
Да. Какво се е случило?
Аварийно приземяване. Хайде, бързо.
Бързо, карай.
Хайде, Бенджи.
Извинете.
Извинете ни. Ето ти чантичката.
Разбирате ли, ключалката заяде.
Върви.
Това е. Собствениците ще заплатят щетите.
На съседния магазин. Ще заплатят всичко.
Ей, вие!
Върнете се!
Вие сте вандали!
Полицията в този град е сбирщина малоумни идиоти.
Занимавам се с умствено недоразвити кретени.
Нямал настроение, този дебел фашист...
и какво, аз трябва да страдам заради него?
Разкарай се. Какво искаш?
Не виждаш ли, че говоря? Потърпи 2 минути!
Слушай, ...
Ще ни откарате ли в парка Санта Розита?
Какво е станало с вас? Някакъв специален ритуал?
Имахме злополука. Побързайте!
Benjamin и Bell са влезли в железарски магазин, за кирки и лопати.
А сега рапорт за семейство Crumps.
Таксито им завива по 101-ва в южна посока, идва към вас.
Чакайте, още едно такси завива по 101-ва...
тръгва на север. И двете коли идват към вас.
Разбрано.
Чакайте заповеди.
Трябва да са тук след няколко минути.
Виж.
Онези двама идиоти, малкия и онзи с валаметата в устата.
Това е смотания зъболекар. - Аха.
Задмини това такси!
Защо е това препускане? - Какво "препускане?
Няма такова нещо. Просто бързаме.
Culpeper.
Сега.
Всички да се оттеглят. Заповед.
Хайде, бързо. - Значи да не ви чакам?
Не. Ето ти $5.
За какво ти е кирката? - Не е твоя работа. Хайде.
Дали някой вече е тук? - Не видях други коли.
Чакайте малко!
Нека първо да поговорим. - Няма какво да говорим.
Почакайте.
Мислите ли, че някой е бил вече тук?
Откъде да знам! - Чакайте!
Ако смятате, че сме първи тук, защо не се разберем?
Ние четиримата?
Вие не знаете къде да търсите, и ние не знаем, защо да не търсим заедно?
Така ще го открием преди другите. А къде са другите?
И защо чак сега пристигате? Нали имахте самолет.
Какво е станало с вас?
Нещо съмнително става тук, казвам ти.
Видя ли блондинката, цялата омазана в боя и с разкъсана рокля?
Какво ще кажеш за това?
Да. И за какво са им кирки и лопати?
Върни се в управлението и чакай да ти се обадя.
Нека дойда с вас, шефе. - С удоволствие, но може да объркаш нещата.
Благодаря ти за всичко.
Успех, шефе.
Бенджи! Намери ли нещо, човече?
Не, но би трябвало да е тук някъде.
Намерихте ли нещо? - Абсолютно нищо.
Сигурни ли сте, че не е казал нещо, което да сте забравили?
Каза, че са закопани под голямото W и ние ще го видим.
Трябва да е тук. - Ето какво ви предлагам.
Вие идете там, където бяхме ние. А ние ще идем, където бяхте вие.
Сигурно пропускаме нещо. Един момент...
Вие - там, ние - там...
Точно така. Добре, да тръгваме.
Те търсят нещо, закопано под някакво голямо W.
Чух единия от тях - онзи, пелтека да го казва.
Да, чух го. Но какво?
Намерихте ли нещо?
Не. А вие? - Нищо.
Толкова добре го е скрил, че и сам не би го намерил.
Мисля...
Този кой беше?
Не знам. - Но имаше лопата.
Може да е златотърсач.
Какво говориш... - Само си губим времето!
Трябва да търсим по-усърдно!
Да, по-внимателно. Хайде, да вървим.
А този кой е? - Не знам, но няма лопата.
Той е тук, казвам ви. - Да. Това е неговата кола.
Ще ми падне този лъжец. - Някои са дошли с такситата.
Бързо, размърдайте се. Движение, бързо.
Трябва да са още тук. - Дано. Хайде, Емели.
Там ли ще си седиш? - Да, там ли ще седиш?
Да, ще си седя.
Тогава си седи!
Госпожо Финч, нима не ви е поне малко любопитно?
Не. Изобщо не ми е любопитно, дори ми е противно.
Да, много жалко. Простете, но трябва да бягам.
Ти няма да познаеш това голямо W, дори и да ти избоде очите.
Знам, че... - Млъкни!
Не ме интересува какво казваш, според мен ги няма.
Те са някъде тук. Това значи, че не са намерили нищо.
Какво е казал? Под голямото W? - Всъщност аз слязох след...
Да, само това каза. Под голямото W.
Млъкнете всички и вървете след мен.
Кои са тези? - Не знам.
Бяха ли сутринта? - Да.
Този кой е? - Не знам.
А този кой е? - Не знам!
Мамо, колко човека са замесени в това?
Мамо, ами тези? Таксиметрови шофьори?
Мамо, това ми прилича на някакво събрание.
Нещо не ви е добре, г-жо? Извинете, не исках да ви плаша.
А вие кой сте? Вие с тях ли сте? С тези, дето търсят?
Донякъде, да. А вие? - Не.
От самото начало не исках да имам нищо общо с това.
Знаете ли какво?
Знам къде е мястото. Аз съм единствената, която знае и единствената, която не търси.
Наистина ли знаете?
Да. Но какво да правя сега?
Излизайте всички! Това е просто смешно.
Абсолютно съм съгласен. - Хайде, излизайте.
Знаем, че всички сме тук. И няма какво да се лъжем.
Добре де, знаем. И какво от това?
Не дръж такъв тон на майка ми!
Чу ли ме? - Млъкни!
Вижте, не сме сами тук. Видях още 4-5 човека.
И двама шофьора на такси.
Те ни докараха, нас и този... - Пак ли почваш?
Защо само си губим времето?
Всички ние сме тук.
И ако някой намери парите, няма да може да избяга с тях...
освен ако не си ги подели с другите.
Нека бъдем благоразумни и да се организираме.
Чухте ли всички какво каза мама?
Хайде, мамо. - Чакайте малко.
Някой от вас да е виждал един очилат тип...
с крива физиономия?
Отвратителен човек. Наистина противен.
Ако ми помогнете да изкопаем парите, ще си ги разделим двамата.
Нали така? Мисля, че би било честно.
Ако имам половината от тези пари...
ще мога да замина някъде, където никой няма да ме намери.
Нито Ръсел, нито мама, нито Силвестър, никой.
Нямате представа, какво би означавало това за мен.
Ако имах достатъчно пари...
бих могла да ида в манастир или нещо подобно.
В манастир?
Знаем, че всички сме тук.
Според мен ще е разумно да си разделим всичко...
и да има равен дял за всеки, нали?
Точно така. Мел е прав.
Всички сме съгласни. Така.
О, не. - О, да.
Това е той!
Криво сте ме разбрали. Дойдох да се извиня.
Да простим и да забравим! Аз съм ваш приятел.
Той е неврастеник. Не можете ли да направите нещо?
Много е нервен. Аз съм твой приятел!
Това е!
Разбира се! Вижте!
Това е голямото W, точно така.
Това е голямото W!
Гледайте!
Вижте!
Съжалявам, г-жо Финч.
Боя се, че е прекалено късно.
Мисля, че го намериха.
Било си е тук през цялото време! Не се е шегувал!
Казал ни е истината. - Това е чудесно!
Поздравления. Добра работа.
Мисля, че това голямо момче трябва да получи още един дял.
От всички нас, защото той го откри.
Да! Настоявам да получи допълнителен дял!
Точно така. Заслужил си го е.
Да започваме да копаем!
А ако мине някой? Какво ще му кажем?
Можем да кажем, че сме антропологическа експедиция.
Няма да казваме нищо!
Ще му кажем да се разкара или ще му разбием черепа.
Беше една красива мечта.
С продължителност почти 5 минути.
Недей да ме дразниш, казах ти!
По-бързо.
Хайде, копайте.
Бързо, бързо.
По-бързо. Копайте.
Бързо.
Няма достатъчно място. Вие двамата - вън.
Излизай.
Чакай. Много е тясно тук. Пречиш ми!
Преча ти? - Вън, вън, напусни.
Какво да напусна?
Излизай, вън, бейби! - Не съм ти "бейби" !
Не се карайте! - Не спирайте!
Какво е това? - Какво беше това?
Това е. - Прилича на сандък.
Интересно какво ли има в него?
Измъкнете го!
Това е!
Това е куфарче. - Извадете го!
Готово.
Отворете го.
По-бързо.
Бинго!
Не мислите ли, че трябва да се скрием някъде?
Защо, наоколо няма никой.
Хайде, пребройте ги.
Какво чакаме? - Чакайте малко!
Ще има за всеки, не се карайте! За всички по равно!
Той е прав.
Само така ще е справедливо. На всички по равно.
Колко души сме?
Един, двама...
3, 4, 5, 6, 7, 8...
...9, 10, 11, 12, 13...
...14, 15.
15 човека. Това значи 15 части.
Ах ти, долен мошеник. Себе си преброи два пъти!
Мислиш, че ще ти се размине?
Дръжте го!
Хванете го!
Дръжте го!
Сам се прецака, защото сега си вън от играта!
Слушайте! Не може да ме лишите от моя дял, чувате ли?
След всичко това, което преживях?
Добре. Предупреждавам ви!
Ако аз не си получа дял, отивам право в полицията.
Полиция? - Защо мислиш, че полицията...
Тези пари са се появили отнякъде!
И ние знаем откъде, от горкия човек, който катастрофира днес.
А теб дори те нямаше там, затова си затваряй устата!
Добре. Щом така искате. Отивам право в полицията.
А защо мислите, че полицията ще ви обърне внимание, Mr. Meyer?
Шегувате ли се? Това е очевидно.
Откъде мислите са се появили тези...
Откъде ми знаете името?
Познавате този мошеник?
Никога не съм го срещал лично, Mr. Pike. Но имам чувството, че го познавам.
А откъде знаете моето име? Никога не сме се срещали.
Да, кой сте вие?
Той с вас ли дойде?
Не, не е с нас. Мислехме, че е с някой от вас.
Не!
Но ако не е с вас, и не е с нас, то... кой сте вие?
Аз съм капитан Culpeper...
от полицията в Санта Розита.
Не може ли направо към въпроса? - Да, по въпроса...
Работата е в това, че имам достатъчно компромати...
в личните си документи... касаещи градското строителство,
договори за пътищата, пристанището, благоустройството...
има достатъчно неща, такива че окръжният прокурор, аз лично...
и 2/3 от болшинството да прекараме в затвора следващите 20 години.
И ви уверявам, че именно това ще стане, ако не направите
някои неща веднага. - Какви например?
Искам пенсията на Culpeper да се утрои.
Не да се удвои, а да се утрои. За да може достойно да се пенсионира.
Това го искам черно на бяло, подписано и подпечатано.
И го искам в ръцете си след 15 минути...
или всички градски репортери ще са тук след 20 минути.
Знаете как се нарича това, Ваша чест. Това е шантаж.
Сър, ще може ли да ни освободите предвид нашето чисто минало?
Шегуваш ли се? Да ви освободи?
Имахме доста труден ден.
Целите сме в кал и мърсотия, паднахме със самолета...
и баба ми умира в Oxnard.
Зная, че не заслужаваме вашата добрина, капитане.
Но ако вие ни помогнете, сигурна съм, че всички ние...
ще станем по-добри.
Има едно нещо.
Не съм сигурен дали ще помогне или не.
Но, ако вместо аз да ви арестувам...
вие отидете и се предадете сами...
то съдът би се отнесъл благосклонно към това.
Ще ни разрешите ли да го направим?
Какво чакаме тогава? Да идем да се предадем.
Вие сигурно сте прекрасен човек.
След всичко това, защо сте склонен да ни пуснете?
Mr. Meyer, независимо от всичко, което направихте днес...
в действителност вие не сте престъпници.
Ако искате може да се натоварите в тези 2 таксита...
да идете в Санта Розита...
и просто да влезете в участъка.
Тогава да го направим. - Но, няма да се съберем всички.
Не може да идете с крадени коли. Те трябва да останат тук, полицията ще ги прибере по-късно.
Какво чакаме? - Да тръгваме.
Сядай отзад.
Карайте внимателно.
Възможно е това да са последните ви пътници в живота.
Смешно. Много смешно.
Смешно, нали? Смешно?
Вие сте най-забавния полицай, който съм срещал.
Да.
Culpeper. - Да, сър.
Тук всичко е под контрол.
Ще се забавим малко, понеже в колодата се оказа жокер,
за който никой не знаеше. Разбрахте ли?
Да, сър.
Не предприемайте нищо, преди да се свържа с вас.
Да, сър.
И все пак защо този човек ни пусна така...
каква е уловката тук? - И аз се чудя.
Тук нещо не е наред. Откъде е знаел какво ще правим?
Достатъчно сме затънали в кашата. По-добре да го послушаме.
Казвам ви, този човек е намислил нещо.
Чакай, чакай малко.
Виждаш ли го?
И какво смята да прави там? - Да, наистина е странно.
Наистина. - Къде отива?
Той тръгна в другата посока. - А ние защо стоим тук?
Точно така!
Няма да се хванем на въдицата!
Да тръгваме!
Хайде, тръгвайте!
Господи. За малко да изпадна.
Няма нито един полицай наоколо. Всичко е планирал.
Чакал е да намерим парите и да офейка с тях.
Но ако вземем парите и ги върнем, ще бъдем чисти.
Нека първо вземем парите, пък после ще му мислим.
Вижте, май спира. - Не, завива наляво.
Какво става?
Съжалявам, Джими.
Пътува към границата!
Да спрем и да се обадим в полицията!
Млъкни!
Ние ще вземем тези пари! Продължавай напред!
Ама че жена!
Махни си крака от спирачката.
Стига сте ме удряли. Аз карам.
Като ти трябва такси, все не идва. - Да, давай, карай.
F-14 до Центъра.
Какво става?
Нещо не е наред.
Ние сме на 101-ва, имахме сигнал за бясно куче.
Заповедта е да пазим мълчание.
Капитан Culpeper иска канала да е чист.
Знаем това, но самия Culpeper прелетя с 90 мили покрай нас.
Мисля, че това не го разбрах съвсем.
Сигурни ли сте, че това е бил Culpeper?
Да. - Преследваше ли някого?
Не. - А би ли могъл?
В никакъв случай. Точно това е странното.
Следваха го 2 таксита с 15-тина души вътре.
Сякаш те него преследваха.
Те са го преследвали? Какво става тук?
Лично го донесох. Всичко, както го поискахте.
Пенсията? - Да.
Свържете се с капитан Culpeper.
Капитан Culpeper. Тук е Централното управление.
Капитан Culpeper.
Това може да се случи само в Америка. - Пак ли започваш?
Повярвайте ми. Сега ще ми стане лошо.
Какво правиш? Искаш да ни убиеш ли?
Не ме нервирайте!
Не му давайте да избяга! Дръжте го!
Капитан Culpeper, обадете се. Тук е Aloysius.
Чуй ме, Culp. Уредих всичко.
Малко се пазарихме, но всичко вече е наред.
Зарежи тези глупости и ми отговори.
Aloysius ти говори.
Аз нищо не разбирам. Какво става тук?
Това беше. Край.
До всички коли...
да се арестува капитан Culpeper.
Ето го!
Дръжте го! - Измъкнете ме!
Защо седите тук? Хайде!
Бързо!
Не ме бутай!
Чакайте. Ние ще го хванем. Жените да останат тук.
Как така "Жените да останат тук."?
Мамо, нали го чу. Стой там!
Останалите, напред!
Тук ли е? - Къде отиде?
Стоп. Спрете.
Чакайте малко. Слушайте!
Yeah!
Не се блъскайте! Дръжте куфара!
Гледайте! Там!
...затова няма никакви съмнения...
Тази стълба е опасна!
Стълбата е опасна!
Махай се!
Държиш ли го? Махни се!
Мърдай!
Не се бутай! Ясно?
Силвестър, какво правиш там? Да не си полудял?
Момент. - Вземете куфара!
Дръжте парите!
Не пипай тези пари! Те са мои!
Не там! Надясно!
Ръсел, дръж се!
Dingy, ще падна!
Помощ!
Настъпил си ми ръката!
Слизайте по стълбата!
Стойте, спокойно. Един по един. Чувате ли?
Един по един!
Добре.
Е, добре, ще видите вие.
По азбучен ред. Аз съм Бенджи.
Стига сте ми стъпвали по ръката!
На стълбата.
Спускайте се по стълбата.
Не ме оставяйте! Върнете се!
Не може да ме оставите!
Прекалено много са, губим контрол.
Изправи я. Внимателно. Ще се скъса въжето.
Спусни ни долу!
Не ми трябват никакви пари!
Пази се!
Махни се оттам!
Ще се скъса! Махай се!
Ти си виновен за всичко!
От начало до край.
Дори като за полицай...
твоето поведение беше възмутително безобразно...
Можеше да вземеш своя честен дял като всички останали...
но не, ти искаше да заграбиш всичко...
Държахме $350,000 в ръцете си.
$350,000 делено на 14....
Млъквай!
Не знам какво ще правят с нас. Но каквото и да ни се случи,
се надявам това, което ще ти се случи на теб, да е много по-лошо.
Мисля, че няма нужда да се безпокоите за мен.
Жена ми иска развод.
Тъща ми ме съди за причинени щети.
Дъщеря ми официално иска да си смени името.
Пенсията ми е анулирана.
И единствената причина вие - десетина идиота, да се отървете...
само с лека уплаха, ще е поради факта,
че съдът ще стовари всичко върху мен.
Какъв късмет!
Иска ми се да мисля, че все някога, след 10 или 20 години...
аз също ще мога да се посмея на нещо, няма значение на какво.
Видяхте ли, идиоти! Всички вие сте виновни...
Махнете се! Не ме пипайте!
Пуснете ме!